![Alexandra bebizonyította a világnak!](/uploads/images/old/22746.jpg)
Persze, ez a teljesítmény számára még nem jelenti a csúcsot: novemberben Abu Dhabiba repül, a vb-döntõ futamára, amit ha megnyer, elérhetõbb közelségbe kerül számára az álom: ha meglesz a 40 gyõztes futama, profi zsokévá válhat.... (Megjelent a Nyíregyházi Napló 2017. július 7-ei számában)
Szandi még egészen kiskorában szeretett bele a lovaglásba. Díjlovaglóként kezdte, aztán kipróbálta a galoppot és hihetetlen eredményeket ért el benne a világ számos pontján. Rajthoz állt Amerikában, Svédországban, Franciaországban, Mauritiuson, Csehországban, Belgiumban és többek között Norvégiában is. 2012-ben pedig történelmi sikert aratott: az akkor 22. alkalommal megrendezett Nõi Amatõrlovas Európa-bajnokságon második lett, ami már önmagában is hatalmas eredménynek számít. Az pedig csak még különlegesebbé teszi mindezt, hogy soha nem volt példa arra, hogy magyar versenyzõ állhasson fel a dobogóra.
TENISZBŐL LOVAGLÁS
– Már kiskoromban is imádtam a lovakat. Ha megláttam egyet, mindig oda kellett menni hozzá és megsimogatni, vagy éppen ráülni. Általános iskola harmadik osztályába jártam, amikor a szüleim beírattak egy lovas táborba. Ahogy vége lett, nagyon-nagyon szomorú lettem, azt éreztem, hogy még többet és többet akarok menni. A szüleim azt szerették volna, hogy teniszezõ legyek, de hamar kiderült, nem vagyok nagy tehetség. Nem volt se erõm, se kitartásom hozzá. A lovaglásban viszont megtaláltam önmagam. Elkezdtem versenyezni díjlovaglóként Nyíregyházán, galoppon, az elsõ megmérettetésemen már rögtön a negyedik helyen végeztem. A Fedeles Lovardába jártam, majd onnan átkerültem Sutákék istállójába.
IRÁNY ABU DHABI
Szandi eddig amatõr szinten versenyzett, de mivel 26 gyõztes futamon túl van, zsokéjelölt lett. Innen pedig már csak egy nagy ugrás a következõ lépcsõfok: ha túl lesz a negyvenedik gyõztes futamán, profi versenylovassá válik, ami már a csúcsot jelenti a sportban.
A fiatal lány szinte minden hétvégén rajthoz áll a Kincsem Parkban. Most pedig egy újabb megmérettetésre készül. November elsõ hetében Abu Dhabiba, a vb-döntõ futamára repül majd.
– Már korábban is lovagoltam az Emirátusokban, de még sosem sikerült ott a rajthoz állnom. Ki voltam írva, de pont akkor lesántult a lovam, így nem tudtam elindulni. Most viszont úgy tûnik, hogy a római vb-gyõzelemmel kvalifikáltam magam Abu Dhabiba, ahol a Sheik mansoor fesztivál vb-futamainak a döntõ futamát rendezik majd. Jelenleg 2 hét derbiszünet van, ha ennek vége, itt, Magyarországon kezdem majd a futamot, de folyamatosan az emirátusoki nagy döntõ versenyre koncentrálok, ez lebeg a szemem elõtt, nagyon szeretném megnyerni.
– Mindennap reggel fél ötkor kelek. Mivel Budapesten, a belvárosban élek, a lovarda pedig Dunakeszin van, ezért autóba ülök és fél hatra már a versenyistállóban is vagyok. Egy nap lelovagolok 4-5 lovat, persze olyanokat, amelyeket egyébként is készítünk a versenyre. Ezt úgy kell elképzelni, hogy van 15 lovunk, amik folyamatosan futnak és ezek közül foglalkozok mindig körülbelül öttel. Amikor végzek az istállóban, hazamegyek, alszok, pihenek, majd délután vissza a következõ edzésre. Van egy olyan edzéstervem, amit saját magamnak dolgoztam ki. Persze, mindezek mellett még futni és biciklizni is járok, illetve gyakorta lemegyek TRX- és bokszedzésekre is. Pihenni nem lehet, mert a lovakkal foglalkozni kell. Na meg nekünk is figyelni kell magunkra. Van, hogy verseny elõtti nap nem is eszünk semmit, hiszen fontos, hogy megfelelõ súlyunk legyen. Ez azért van, mert úgynevezett „handicap” rendszerben futnak a lovak. Amelyik állat jobb képességû, azon nagyobb súlyú zsoké ül, amelyik kevésbé esélyes, azon meg kisebb súlyú. Én alapból könnyûsúlyú lovas vagyok, így minden alkalommal 51-52 kilogrammra le kell fogynom. Ez pedig nehéz. Nem mókás úgy starthoz állni, hogy az ember azt a folyadékbevitelt, meg kajamennyiséget nem tudja bevinni, mint kellene, csak kávéval tudja pótolni, az megerõltetõ.
„VELÜK JÓL TELJESÍTEK”
– Nincs állandó lovam. Minden egyes állatnak van egy tulajdonosa, aki rábízza a lovat egy trénerre, majd a tréner egy lovasra. Így én vagyok a „lánc” legalján, vagyis nekem van a legkisebb döntésem abban, hogy melyikre ülök rá. Amikor valamelyikkel jól tudok teljesíteni, azt vissza szoktam kapni. Idén is sok ilyen ló van. Most azokkal is készülünk a következõ versenyre. Sokszor elégedetlenül jövök le a pályáról. Tisztában vagyok azzal, ha hibázom. ,Elõfordulhat, hogy a startnál vagy egy kanyarnál meglöknek, esetleg nincs elég hely, hogy elférjek egy másik ló mellett...
Szandi vallja, hogy a lovagláshoz kitartás és jó alkalmazkodó képesség kell, mindezek mellett pedig elengedhetetlen a lovak szeretete is, hiszen a ló egybõl megérzi, ha a zsoké nincs vele összhangban. Bízik benne, hogy idén még sok hazai futam és nyerés áll elõtte. A legfõbb célja pedig, hogy még idén harmincadjára is felállhasson a dobogó legfelsõ fokára, na meg szeretne, ahogy õ mondja, Abu Dhabiban is nagyot alakítani... HAJRÁ SZANDI!
(Szerzõ: Bruszel Dóra)
(Felső kép: Jackson Rojas Photography)