![Álmok kavarognak a Bencs Villában](https://www.nyiregyhaza.hu/uploads/images/image_750x_610d827f09efe.jpg)
Ősbemutató helyszíne lesz augusztus hatodikán, pénteken 19.30-tól a Bencs Villa, ahol Álmok címmel kétszemélyes kamaraszínpadi darabot állít színpadra Fridrik Noémi és Zakariás Máté.
– Előadásuk alapja Karinthy Ferenc ritkán játszott egyfelvonásos színpadi műve, a Gellérthegyi álmok. Miért pont erre a Karinthy-műre esett a választás?
Noémi: – Kétszereplős műveket kerestünk. Már a pandémiás időszak elejét éltük, és eszembe jutott a Gellérthegyi álmok, ami arról szól, hogy két ember összezárva él. Megmutattam Máténak és arra gondoltunk, hogy ebből napjainkra, a mai helyzetre is sok mindent át lehet ültetni.
– A Gellérthegyi álmok nem sűrűn játszott darab, noha Almási Éva és Huszti Péter előadásában éveken keresztül nagyon nagy siker volt. Mennyire befolyásolt ez titeket?
Máté: – Igazából nehéz olyan színpadi művet találni, ami alapvetően két emberre íródik, ritka ennek a drámairodalma és a gyakorlata is, tehát nem voltunk könnyű helyzetben. Annak nyilván örül az ember, ha kevésbé játszott darabra bukkan, noha esetünkben szinte mindenkinek eszébe jut a film és egy-két színpadi változat. Ez ugyanúgy lehet előny, mint hátrány.
– Egy-egy szerep tanulása, megformálása előtt meg szoktátok nézni a fellelhető film- vagy színpadi feldolgozásokat?
Máté: – Általában nem, de most megnéztük. Éppen azért, mert nem pont úgy akartuk csinálni, mint elődeink. Hasznos információkat adott, amit láttunk, de inkább azt figyeltük, hogy mi vajon milyen elemeihez tudunk új rétegeket hozzátenni.
– Ti már éltetek át személyesen a darab szereplőihez hasonló bezártság élményt?
Noémi: – Én két háborút megéltem Szerbiában, de mivel még gyerek voltam, nem érzékeltem a fenyegető bezártságát. Az egy egészen más típusú megélés volt, mint a Karinthy-műben. Sajnos személyesen megtapasztaltam a harci repülők érkezésének és a bombázásnak a félelmét, mert a mi falunkat is bombázták. Szinte a bőrünkön éreztük... Ez az élmény megmaradt bennem.
Máté: – Sokat beszélgettünk erről, mert nyilvánvalóan én nem éltem át bombázást, miként szerencsére a magyar közönség nagy részének sem adódott efféle tapasztalata. Miközben fejtettük fel a szöveget – főleg az első időszakban – föl-följöttek információk, emlékek, Noémivel sokat beszélgettünk, az õ tapasztalata is segített.
– Miért nézze meg a közönség az Álmok című előadást?
Noémi: – A színházi élmény miatt és azért, mert felszabadulásérzést adhat az elmúlt időszak történései, a pandémia okozta sokk és bezártság alól. Újragondolhatják és értékelhetik a nézők a történteket, amit sokan, sokfelé hasonlóan éltek át. Szerintem, amikor erről beszélünk, az terápiás dolog.
Máté: – Ennek a történésnek a feldolgozása bennünk is zajlik, hiszen a pandémia nagyban meghatározta hétköznapjainkat. Elég csak a színházi próbák és előadások folyamatos leállásaira és újraindulásaira gondolni.
Azt is ki szeretnénk emelni, hogy egy érdekesebb színházi formát próbáltunk találni ennek az előadásnak, ezért nem túl szcenizált, inkább szobaszínházi környezetbe képzeltük. Abban bízunk, így még emberibb, nézőközeli színészetet tudunk létrehozni. Az egyik fő célunk, hogy kicsit más típusú színházat lásson a néző, mint amihez akár a nagyszínpadi, akár a Krúdy Kamara előadásain szokott.
– A Bencs Villa valóban jóval intimebb tér, közelebbi, szorosabb a kapcsolat néző és előadó között még a kamarához vagy a MŰvész Stúdióhoz képest is.
Noémi: – Emiatt sokkal bensőségesebb lesz reményeink szerint.
Máté: – Reméljük, a környezet is sokat hozzá fog tenni a mondanivalónkhoz, mert ez volt a célunk.
– Akár osztályteremben, könyvtárban, művelődési házban is előadhatjátok?
Noémi: – Bárhol, ahol a helyszín szobabelsőt képes biztosítani, mert a játékunkhoz az otthon intimitása nagyon fontos. Nem képzelhető el például sportcsarnokban.
Máté: – Torna- vagy tanterembe sem való, hiszen ott sem teremthető meg a miliője.
Noémi: – Onnantól ugyanis már színházzá válik, a mi célunk viszont annak a közegnek és hangulatnak a megteremtése, mintha a kukucskálóablakon át láttatnánk a színdarabbeli életünket.
– Lakásszínház?
Máté: – Ez is lehet a műfaji megnevezése.
– Az álmaitokban szerepel, hogy hasonló szériát érjetek el, mint Almási Éváék?
Noémi: – Persze, álmaink vannak.
Máté: – Ha sikeres lesz az első előadás, akkor mindenképpen. Bízunk benne és nagyon szeretnénk, hogy jól működjön, és majd sokfelé be tudjuk mutatni.
(Szerző: Kováts Dénes)