![Így szerettem meg Nyíregyházát pár nap alatt](/uploads/images/old/21648.jpg)
Remélem nem sértődnek meg a nyíregyházi lakosok, de nagyon sok évig (úgy 35-ig) eszembe nem jutott volna Nyíregyházára úti célként gondolni. Amúgy is jobban szeretem a dimbes-dombos tájakat, meg dunántúliként inkább ezen az oldalon utazgattunk.
Pár éve azonban egyre többet és egyre szebbeket olvastam a sóstói állatkertről, és mivel a gyerekeim száma is megnőtt, ezáltal Nyíregyháza, mint úti cél vonzó lett. Idén pedig a gondolkodást tett követte – a húsvéti hosszú hétvégét Nyíregyháza-Sóstón töltöttük.
Szállást végül (hosszas mérlegelés után) a Hotel Aventinusban foglaltunk. Ez a négycsillagos szálloda Sóstó központjában található, mondhatni mindenhez közel. Az Állatkert, a tó, a fürdő egyaránt könnyen elérhető innen gyalog (az autónkat nem is kellett használni a hétvége alatt). Családi szobát kaptunk: ez két egybenyíló kétágyas szobát jelent, nekünk ez már tavaly Sopronban is bevált). A szálloda kétszintes épületében mindössze 29 szoba van. A szobák elegánsak, kényelmesek, tiszták: nekem nagyon hiányzott a vízforraló (tea mellett szeretek blogot írni) és jól esett volna, ha a fürdőszoba világítása és szellőzése külön kapcsolható. A reggeli kifejezetten finom volt: többféle, minőségi felvágott és sajt, háromféle gyümölcslé, széles teaválaszték – és igen kedves kiszolgálás. A szállodában van egy mini wellness-részleg (jacuzzi, szauna, masszázs), de azt nem próbáltuk ki.
Programok: 1 állatos, 1 fürdős, 1 kultúr + szülőknek sport (futás) – ezt egyébként nem csak a tó körüli futópályán lehet megejteni, hanem a közeli erdőben is.
Kezdjük az állatossal: a Nyíregyházi Állatpark 30 hektáron, egy természetes tölgyerdőben terül el. Az állatkert Magyarország legnagyobb vidéki állatparkja, ahol 500 állatfaj több mint 5000 egyede él, köztük olyan különlegességek, mint a szirti cápa, síkvidéki gorilla, fehér tigris, komodói sárkány. Az állatpark kültéren és beltéren egyaránt kínál látnivalókat, így egy esősebb napon sem kell feltétlenül kihagyni programból. Mi egy 8 és egy 5 évessel összesen 6 órát töltöttünk el itt (ebből kb 1 óra ebédszünet), szóval bátran állíthatom, egész napos program. Sajnos a fókashow kimaradt – 2x volt aznap, de mindkétszer egy órával kezdés előtt kellett volna beülni a tribünre a helyért, és ennyit – nekünk – ez nem ért meg.
Fürdős program: a sóstói termálvíz gyógyvíz minősítésű, reumatológiai panaszok kezelésére alkalmas. Több fürdő is található, nyáron gondolom elsősorban a Tófürdő és a Parkfürdő, így kora tavasszal (havazás előtt 2 nappal...) az Aquarius Spa beltéri medencéi és csúszdái népszerűek (ezen kívül még a Fürdőházban és a Júlia-fürdőben lehet élvezni a sóstói gyógyvíz áldásos hatását). Az élményfürdőben jacuzzi, gyerekpancsoló, forró vizes medence (kinti-benti), 50 méteres úszómedence (sátras megoldással), sodrófolyosó, hullámmedence és 4 csúszda is található. A csúszdák a 8 évesnek már nem okoztak nagy problémát, bátran használhatta mindegyiket, a kisebbik csemete inkább csak módjával csúszdázott. A fürdőben kávézó, étterem, és a kinti termálmedencében bár is található, így aztán a jó hangulatnak igazán nincs akadálya. A spához nagyobb gyógyászati részleg tartozik, de sem ott, sem a szaunában nem voltunk.
Egész Sóstó hangulata nagyon kellemes: igazi nyaralóhely. Tisztaság, erdő, sétányok, játszóterek - minden adott a pihenéshez.
Minden kiruccanás egyik fontos pillére az étkezés – azaz legyen pizzéria a közelben. Még indulás előtt megállapítottam, hogy szállodánktól nem messze található a La Terazza pizzéria. Ígéretes belső képeket és étlapot találtam a weboldalon, így aztán érkezés után rögtön itt ebédeltünk. Nem okozott csalódást: pizzák, tészták és levesek is kiválóak voltak, a kiszolgálásban sem lehetett hibát találni. Meg helyet sem volt mindig könnyű lelni, de gondolom más is rájött, hogy érdemes ide beülni.
Ezen kívül még egy éttermet próbáltunk ki: a szállodánkkal szemben található 424 Étterem nevű ír sörözőt. A söröző-étterem a korábbi vasútállomás műemlék épületében lett kialakítva, belül sajnos igen kevés asztallal rendelkezik. A terasz már jóval tágasabb, de ez az április nem éppen az esti kiülős vacsorák hónapja volt. Az étlap itt a klasszikus magyar vonulatot viszi, a választék bőséges, az adagok úgyszintén, az általunk próbált ételek minősége jó volt, de semmi különleges. Gyerekesek számára előny, hogy vannak kisadagos ételek, és elég széles a választék ahhoz, hogy válogatós kölykök számára is lehessen találni valamit. Az hogy a hely mitől ír, máig nem sikerült megfejtenünk (ír sör sincsen).
Kultúrprogram: utolsó nap hazafelé Nyírbátor felé vettük az irányt, ahol több különleges látnivaló is várja a turistákat. A Báthoriak késő-gótikus várkastélya, a gyönyörű gótikus hálóboltozattal rendelkező református templom, mellette hazánk egyik legrégibb fa harangtornyával, a kívülről szintén gótikus jegyeket felvonultató, belülről azonban barokk díszítéssel rendelkező minorita templom, a Báthori István Múzeumnak helyet adó minorita rendház – a történelem és építészetkedvelőknek igazi csemege.
Részemről szerettem volna megnézni a sóstói múzeumfalut is, de ez most nem fért bele. Sebaj, marad legközelebbre is látnivaló!
Forrás és fotó: Vojázsblog